Que feliç era, mare

Josep Maria Llach

Quan jo estava tot sol amb la mare,
a l'hivern, a la vora del foc,
d'una antiga casa catalana
en un poble petit i polsós,
que feliç era mare, que feliç era jo,
que feliç era mare, que feliç era jo.

I sentia bramar la tempesta
i els pagesos fugir esverats,
botzinant perquè la tramuntana els espolsa
la closa i el blat,
que feliç era mare, que feliç era jo,
que feliç era mare, que feliç era jo.

Quan a casa faltava una cosa,
posant·me bufanda i abric,
me n'anava corrents a buscar·la
i tornava content i arraulit,
que feliç era mare, que feliç era jo,
que feliç era mare, que feliç era jo.

Quan estava tot sol a la cambra
i sentia els arbres cruixir
i la gent que passava esverada,
m'agafava fort al coixí,
que feliç era mare, que feliç era jo,
que feliç era mare, que feliç era jo.

I els ocells dormien a les branques
i ja es veia el cel clarejant,
m'amagava darrera d'un arbre
i ho mirava tot, somniant,
que feliç era mare, que feliç era jo,
que feliç era mare, que feliç era jo.

Ara, finalment, Karaoke EN CATALÀ!
Jaume & Jaume Produccions
© 1998 Tots els drets reservats

Soft Karaoke
Words